Anterior în Haven...
- FBI, cine ești? - Poliția Haven.
Ține mâinile la vedere.
Ce o să fac, o să mai scot încă o armă?
Oamenii fac anumite lucruri în Haven.
Ce lucruri?
O femeie a cărei dispoziție influențează vremea.
Umbra altui bărbat omoară oamenii.
Haven e plin de necredință!
- Cum ai murit? - Un tip cu un tatuaj
al unui labirint cu patru omuleți...
la fiecare punct cardinal.
N-am simțit nimic.
Am crezut că mi-a fost rău.
Audrey, îi pot simți atingerea.
Va veni o zi când îți vei dori
să fi avut șansa să te fi purtat frumos
cu bătrânul tău tată.
Vrei să las trecutul să rămână trecut?
N-o să ne înțelegem niciodată, nu-i așa?
A fost o spărtură pe vas?
Trebuie să punem locul ăsta sub control.
O să te schimbi, Lucy.
Lucy a fost mama.
Când am avut atacul de apoplexie,
am spart un pahar.
S-a tăiat adânc în talpă.
Eram aici.
Eram...
cumva eram aici.
Este altceva ce vrei să-mi mai trimiți în cale?
Adică, orice? Nimic?
Pentru că trebuie să cred că n-ai uitat nimic.
Orice este, te vei descurca.
Scuze, te cunosc?
Indiferent cu ce ai de-a face, o să-ți dai seama.
Am fost în niște locuri dure,
am avut câteva conversații cu mine.
În cele din urmă am înțeles unde trebuia să fiu.
Și unde anume a fost asta?
Unde sunt.
Mereu este acolo unde sunt.
Locul ăsta înseamnă ceva pentru tine?
Știi, câteodată...
lași o urmă pe unde ai fost.
Câteodată, valul o șterge.
Dar nu știi până nu te întorci, așa-i?
Deci, ești de pe aici?
Da...
A fost odată.
Succes.
Cu ce te pot ajuta...
Salut, Dave.
A trecut o vreme. Ți-a fost dor de mine?
Mie mi-a fost dor de tine.
Ce-ai mai făcut, Max?
Am măsurat o celulă de 2,5 pe 3 metri...
pentru aproape 10.000 de zile.
Nu am mai mâncat o mâncare din farfurie,
n-am mai făcut un duș fierbinte sau n-am mai alergat, din 1985.
Și tu?
Știi, conduc încă ziarul...
tipărind anunțuri pentru... câini bătrâni
și mobilă pierdută.
Tot mai cânți același cântec?
Ce dorești, Max?
Bani?
Nu, ceea ce vreau acum e o slujbă.
Nu-s sigur că am ceva.
Mai mult suntem Vince și cu mine în zilele astea...
știi cum e afacerea cu ziare.
Aș vrea să încep lucrul în, să zicem... o săptămână sau două.
Am câteva lucruri ce trebuie să le aranjez întâi.
Ținem legătura.
Mai vrei altceva?
Nu, cred că...
cred că mi-a ajuns, mulțumesc.
N-aș mai putea lua încă o înghițitură.
Te simți bine, șefule?
Totul e în regulă. Mulțumesc.
Vreți să vedeți un meniu?
O să iau ce a luat el... Două porții.
Cum ți-a fost, Garland?
N-am auzit că ai ieșit.
Nu te-ai fi gândit că mi-ar da drumul
după mărturia ta.
Continuă și mănâncă-ți cina...
și bea-ți băutura
și apoi te vreau plecat de aici.
Te vreau plecat din Haven.
Te vreau plecat din întreg statul Maine.
- Mă înțelegi? - Nu pot face asta.
Am câteva lucruri de care trebuie să mă ocup aici.
Ori dispari până diseară,
ori o să te arestez pentru violarea eliberării condiționate
și te vei întoarce mâine la Shawshank.
E alegerea ta.
Ofițer Wuornos... Scuză-mă.
Șefule... Wuornos.
Ce?
Ori mă omori acum...
ori pleacă dracului de lângă masa mea.
Ai auzit ce am spus.
Traducerea: BlackAmber-Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro
Sezonul 1, episodul 13
Știm de ce a căzut farul.
A fost o crăpătură, ca toate crăpăturile
ce au îmbolnăvit Haven
din ziua în care am sosit.
Bine, deci avem o crăpătură aici în șosea,
crăpătura pe vasul lui Duke,
crăpătura la hotel la Nodul Tâmplarului.
Ce crezi, Audrey?
Alo? E cineva acasă?
Îmi pare rău. Ce?
Ce e cu tine?
Nu, nimic, sunt bine.
Ba nu, nu ești. Ce se întâmplă?
Nu prea am dormit.
Păcat.
- Ar trebui să te duci acasă. - Poftim?
Nu vrei să vorbești despre astea. Am înțeles... pleacă.
Mă pot descurca cu treburile de aici o vreme.
Nu, asta... asta nu merge la mine, bine?
Munca e pentru mine, așa că o să...
Nu îmi folosești la nimic așa.
Du-te. Dormi. Gândește.
Pune niște muzică.
Bine.
Nu știu cine ești, prietene,
dar trebuie să pleci dracului din scaunul meu.
Ăsta-i vasul tău?
Al naibii de sigur că nu-i al tău.
Atunci tu ești cel pe care am venit să-l văd...
Duke Crocker.
Probabil că ai ratat partea în care ți-am spus
să-ți iei fundul din scaunul iubitei mele mame.
John Draft din Shawshank
a spus că tu ai putea fi bărbatul care să-mi dea o slujbă.
Îmi pare foarte rău, dar nu te pot ajuta.
A mai spus că îi datorezi niște bani.
Și că dacă vreau să-i ridic eu,
nu e nicio problemă pentru el.
Spune-i lui John că dacă își vrea banii,
va trebui să vină să-i ia el.
Te cunosc?
Da, te cunosc.
Ai fost închis pentru uciderea acelei familii, acum 20 de ani.
25.
Dacă nu vrei să-mi dai banii mei,
atunci va trebui să-i iau.
Fă ce trebuie să faci.
Nu mi se pare corect.
Nu mă interesează corectitudinea.
Mă interesează să te cari de pe vasul meu.
Nu ai venit aici pentru ceartă.
Ăsta e un joc de noroc.
Abia ai fost eliberat condiționat.
Riști să te duci înapoi
pentru banii lui John?
A spus el că ești isteț.
Ești și curajos.
Mulțumesc.
Acum, ce-ar fi să-mi spui de ai venit cu adevărat aici?
Ne vedem la The Gull.
Foarte buni creveții, apropo.
- Șefule, am nevoie de o semnătură... - Tu nu mai bați la ușă?
Ușa era deschisă.
Max Hansen?
N-a fost eliberat condiționat, nu?
Nu trebuie să-ți faci griji pentru asta.
Du-te acolo și vezi ce e cu crăpăturile alea, te rog.
Audrey!
Parker!
Ușurel.
Eu nu sunt unul din cei o mie de oameni pe care i-ai enervat în viața ta.
Ba sunt,
dar nu sunt dintre cei periculoși.
Minunat. Unde e Audrey?
Nu vrea să vorbească cu nimeni.
- Cu excepția ta. - Nu încă.
Va vorbi când va fi pregătită.
Brioșele ajută.
Despre ce vrei să vorbești cu ea?
Spune-i că a venit să mă vadă un bărbat cu tatuaj.
În lumea ta, care ar fi șansele?
Spune-i că am zis: "e tatuajul"...
Cel care ar trebui să fie pe cel care mă ucide.
E un bărbat numit Max Hansen,
bărbatul care a ucis familia aceea acum 20 de ani.
Îți amintești?
Mama ta ți-a spus ceva despre asta?
Ea știa ceva despre asta? Tu știi?
Nu știu despre ce vorbești
și nu-mi place ce ai devenit, Duke.
Parcă lămurisem asta.
Acum pleacă.
Îi spun lui Audrey că ai fost aici.
De mare ajutor.
Bună.
Ai adus brioșele?
Vreo duzină.
Jumătate cu picături.
Sunt de la Rosemary.
Duke a fost aici.
Ce voia?
Puțin încălzire pentru drum, dragă?
Te cunosc, Max Hansen.
Bineînțeles. Mă bucur să te văd din nou.
Am auzit că mi-ai vizitat un prieten.
De curând am vizitat mai mulți prieteni vechi.
Duke Crocker, al lui e localul.
Da, da. Am auzit că a fost impresionant.
Oare?
Asta rămâne de văzut.
Am venit aici sperând să dau de el.
A spus că ai un tatuaj.
Mai multe.
Ăsta e pe interiorul antebrațului și e în formă de labirint.
Vrei ceva?
Mă simt cam prost să mănânc în fața ta.
Ori îmi spui ori nu, dar nu te juca cu mine.
Doamne! Îmi pare rău.
Stai să aduc un prosop.
Neîndemânaticul de mine.
Bine că servesc cafea rece aici.
Va trebui să mă scuzi.
Trebuie să mă duc la biserică.
Tu l-ai ucis pe Kolorado Kid.
Garland Wuornos așa credea.
Dar n-a dovedit-o niciodată, nu-i așa?
Ne mai vedem.
Ce dracu înseamnă tatuajul ăla?
De ce încearcă să mă ucidă?
Îți amintești ceva despre Colorado Kid?
Ceva din ziua aia care m-ar putea ajuta?
Aș vrea să-mi amintesc, dar nu.
Îmi pare rău, dar...
Duke, cel care stătea aici,
am vărsat cafea pe el.
Minunat. Am să fiu ucis pentru o cafea vărsată.
Ibricul era fierbinte.
Dacă ne dă în judecată, mă concediezi?
N-ai clienți?
Ce?!
Ce este?
Ibricul era fierbinte rău,
dar el... el n-a simțit.
Sunt sigur că eu
sunt cel care nu pricepe nimic.
N-a simțit.
Pot să te ajut?
Nathan Wuornos.
Cine ești?
Direct, fără eschivări...
Știam eu c-o să te plac.
Sunt flatat. Cine ești?
Sunt un prieten vechi al șefului.
Tu ești Max Hansen.
Mai ești și isteț.
Am trecut pe aici să-l salut.
Asta e tot.
Nu vreau probleme, Nathan.
Spune-i asta tatălui tău.
Vreau o căsuță cu o curte mică...
Dacă nu-ți iei mâna de pe umărul meu,
vei primi o călătorie către Shawshank
sau un glonț.
La dracu.
Nu simți nimic, nu-i așa?
Nu cred că vrei să rămâi în Haven.
Ba da, vreau.
Am prieteni aici, Nathan.
În închisoare am învățat un lucru...
Dacă un bărbat are prietenii potriviți,
viața devine mult mai ușoară.
Să-ți amintești asta.
Spune-mi, Leo,
Max Hansen... îl cunoști?
Am fost zece ani în aceeași celulă.
De ce?
Știi de unde are tatuajele?
Nu.
Dar nu știu să le fi făcut când era cu mine.
Bine, altceva?
Cum era? Ce făcea?
Max se lupta...
cel mai bun din categoria lui cât am fost eu acolo.
Nimic sau nimeni nu-l putea încetini.
De parcă n-ar fi simțit loviturile, înțelegeți?
Știi de ce s-a întors în Haven?
Întotdeauna a vrut să găsească
o familie demult pierdută.
Tu de ce ești aici?
Știi de ce sunt aici.
Fratele tău îmi e dator.
La fel și eu.
Ușor, Vince.
Nu te-ai întors în Haven să-ți iei datoria de la Dave.
De ce ai venit?
Am venit să revendic viața care mi-a fost luată,
familia care mi-a fost furată
și să-l văd pe cel care mi le-a luat cum moare.
Garland nu e singur, să știi.
Nici eu nu sunt.
Am prieteni în Haven.
Sunt convins că nu s-ar supăra dacă mori mai întâi.
Pleacă acum, Max...
înainte să fac ceva care o să-mi facă mare plăcere.
Mă bucur să văd că cineva din orașul ăsta
își amintește cine e.
Spune-i fratelui tău
că mă voi întoarce pentru ce-i al meu.
Și, Vince...
Data viitoare când te văd,
am să te ucid.
Ești sigur?
Data trecută n-ai reușit.
Ești sigură că vrei să-i spui lui Nathan singură?
Nu, dar e partenerul meu.
I-ai spus deja despre celălalt lucru?
Ce?
Lucrul care te-a făcut să fii atât de rece.
Nici nu credeam.
Haide.
Ce este? Nu arăți bine deloc.
Nu pot.
Pentru că trebuie să-i spui întâi lui Nathan.
Da.
Da, în mare.
Trebuie să-mi placă?
Astăzi, da.
Nathan, trebuie să vorbim.
Am aflat ceva despre Max Hansen.
Ce se întâmplă?
Nu poate simți nimic.
De unde știi?
Nu contează.
- Ceea ce contează... - De unde știi?
Nu contează.
Aveți aceeași problemă,
ceea ce înseamnă că sunteți...
Înrudiți.
Ai uitat să-mi spui ceva despre Max Hansen?
- Ce? - Tu l-ai închis.
Știi totul despre el
și îmi spui să nu-mi fac griji?
Putem să fim puțin singuri?
Poți să spui în fața ei.
Ce, ai aflat...
că nu poate simți nimic?
Atunci știi că...
că sunteți...
înrudiți.
Am vrut să-ți spun.
Că am rude în Haven
de care nici măcar n-am știut?
Eu nu sunt... nu sunt tatăl tău.
Nathan, Max Hansen e tatăl tău.
Ai de gând să spui ceva?
Nu pot spune că mă surprinde.
Adică știai?
Asta? Nu.
Dar sunt atâtea lucruri pe care nu mi le spui,
secrete pe care nu mi le încredințezi.
De ce m-ar mai surprinde încă unul?
Am vrut să-i spun demult.
Am mai așteptat puțin
în speranța că relația noastră se îmbunătățește.
Era mai ușor să-i spun
și să nu-l pierd.
Dar, nu, lucrurile nu s-au...
îmbunătățit niciodată și eu l-am pierdut oricum.
Max Hansen te-a lăsat să-i adopți fiul?
El era... era închis, oricum.
Felul în care o trata pe mama lui Nathan,
felul în care îl trata pe băiețel,
ar fi trebuit să-l ucid atunci.
Nu merită un loc în viața lui Nathan.
Cred că Hansen nu a crezut așa.
Poate de aceea s-a întors.
Nu știu ce-i în capul acelui om.
Te rog, te deranjează?
Am confirmat că e mort,
în caz că te întrebai.
Ar trebui să-l facă fericit pe Duke.
Duke...
Să-l găsim.
Max l-a amenințat, nu-i așa?
Nu, nu, nu.
Max... Max te-a amenințat și pe tine.
Și crezi că eu l-am ucis?
Nu, nu spun asta, Nathan.
Spun că Duke a lăsat totul
să mă ajute cu Max.
Să se protejeze pe el însuși.
Nu, să te protejeze pe tine.
El a vrut ca eu să-ți spun despre tatăl tău, înțelegi?
Nu-l cred în stare de așa ceva.
Au fost spărturi în barca lui Duke.
Au fost crăpături la hotel în Nodul Tâmplarului,
iar Duke a fost acolo.
Poate... poate că se poartă frumos,
dar e încă suspect.
Îmi pare rău.
Am auzit că ți-e teamă de Max Hansen.
Dă-l dracului.
În mod normal aș înfrunta bărbătește,
dar acum, da, sunt înspăimântat.
De ce întrebi?
Ar fi mult mai ușor pentru tine dacă el ar fi mort, nu-i așa?
Te oferi?
Unde erai mai devreme, Duke?
A avut grijă cineva de problema mea?
Răspunde la întrebare.
Așa a fost?
Mulțumesc!
E fantastic. Așa e?
Nu vă faceți griji. E în regulă.
Deci...
Cum a murit?
A fost înghițit de o crăpătură din pământ.
A fost înghițit de o crăpătură din pământ, da.
Da.
Nathan, serios.
Dacă aș fi putut să fac asta de ce eram aici
făcând pe Jed Clampett cu o pușcă în poală?
Unde erai?
Am fost chiar aici.
Și cu tot respectul, Nathan,
știi că nu sunt o persoană tulburată.
Max Hansen nu te cunoștea.
De ce a venit să te vadă?
N-am nicio idee.
Nu te cred.
Eu nu cred că tu l-ai ucis.
Bine.
Vrei să sărbătorim continuarea existenței mele?
Fac cinste.
Doar pentru că tipul ăsta e mort,
nu înseamnă că alt tip cu tatuaj...
nu te va ucide.
Chiar că știi cum să strici cheful cuiva.
De ce spui asta? Îmi plăceai mai mult
când erai închisă în camera aia cu brioșele.
Spun doar că dacă aș fi în locul tău, aș căuta tatuajul
și nu mi-aș face griji doar pentru un tip,
mai ales pentru unul mort.
Șefule, știi că nu poți fuma aici.
E în regulă, Vince.
Garland, te simți bine?
A aflat astăzi.
Știam că va veni ziua asta.
Și nu aveam ce să fac...
nimic imediat.
Cine ce a aflat?
Nathan, știe de Max.
Trebuia să se întâmple.
Știu că voi doi ați avut probleme,
dar adevărul e că tu l-ai adus.
L-ai crescut cum ai putut mai bine,
chiar și după moartea mamei sale.
Nu-s sigur că astea mai contează.
Contează... contează.
Oare?
Și eu am vorbit azi cu Max.
A avut dreptate spunând că a avut prieteni aici.
- Asta mă tulbură. - A avut prieteni, așa-i?
Aș vrea să văd cine vine la funeralii.
Știi cum o să fie.
Nathan va sta acolo singur.
Nathan nu te va abandona, Garland.
Doar dă-i ceva timp.
Nu i-am dat decât...
Niciodată?
Nu ai mai văzut până acum?
Grozav. Mă bucur că nu am petrecut patru ani
la universitatea voastră de rahat.
Bună.
Ai venit să mă disprețuiești de aproape?
Faci pe băiatul rău,
dar cred că poate ai o inimă acolo.
Și cineva e foarte interesat să mi-o scoată,
lucru care mă face puțin ocupat.
Duke, e ceva ce ar trebui să vezi.
Tipul din dreapta e bunicul meu.
Și?
Uită-te cu atenție.
De când știai de asta?
Haide.
Asta e cu bătaie lungă.
A fost aici cel puțin o dată.
Nathan.
Nu, Dave, nu acum.
Ce mai faci, Nathan?
Bine. Și lucrez.
Ascultă...
am vorbit cu tatăl tău.
Care dintre ei?
Deci știți.
Bineînțeles, bineînțeles, șeful vorbește cu voi.
Amândoi suferiți acum.
E de înțeles.
Uite, dă-i timp.
Scuză-mă.
Îl recunoști pe tipul ăsta?
Nu poți pleca pur și simplu.
Va trebui să te descurci cu asta.
Dave, Dave, ascultă, nu e momentul acum.
Uite, nu ești singurul care suferă aici.
Dave, să terminăm masa. Haide.
L-am cunoscut pe tatăl tău demult.
Lasă-mă dracului singur
ca să-mi fac nenorocita de slujbă.
Pleacă. Haide.
Scuze.
L-ai văzut?
De două ori.
O dată cu tine.
Cealaltă dată a fost singur.
Și la ce oră a fost asta?
Nu-s sigură, poate 2:00 ori 3:00.
Atunci a căzut farul.
A fost cu cineva?
A stat la masă lângă șef.
- Mulțumesc. - Da.
Bineînțeles.
Șeful a dat peste Max,
el s-a supărat și farul s-a prăbușit.
S-a supărat când erai pe vas și s-a fisurat.
A fost supărat la hotel când acesta s-a crăpat,
la Nodul Tâmplarului.
Am găsit o fisură în pământ
aproape de locul unde merge la vânătoare.
Și îi era teamă când a dat de Hansen
că ar... că ți-ar putea spune...
că a fost tatăl tău.
Și când ai aflat,
Hansen a fost înghițit de o crăpătură
și apoi a murit.
Șeful este.
Tot timpul a fost șeful.
Verifică-i calendarul.
Nathan, trebuie să vorbim
despre ce se va întâmpla când îl vom găsi.
Nu, mai întâi trebuie să-l găsim.
Da, trebuie să-l găsim, da, dar e tatăl tău.
Asta-i discutabil.
Nu, ascultă, știu că ești furios.
Știu că îl urăști
și poate că nici nu împărțiți același ADN,
dar Nathan, ascultă-mă, el e tatăl tău.
E o persoană tulburată
și nu cred că a ucis pe cineva.
Nu poți fi sigură de asta.
Mă minte de când eram copil.
Ai dreptate, dar n-ai plecat din Haven.
Ai fi putut.
Ai fi putut fi polițist oriunde,
dar... ai ales să rămâi.
Și ce dacă?
Ca să te poți înțelege cu tatăl tău.
Dar amândoi sunteți încăpățânați,
încă n-ați rezolvat-o, dar când îți vom găsit tatăl...
- Șeful, vrei să spui? - Nu, tatăl tău.
Gând îl găsim, o să-l întrebăm
ce dracu face, bine?
Mă înțelegi?
Știi ceva? De fapt...
nici măcar nu-mi pasă.
Sunteți așa... sunteți așa dați peste cap.
Unde... unde s-ar duce?
În regulă, îl cunoști mai bine decât altcineva.
Unde e?
Nu e bine.
Vrei să-mi spui unde mergem?
Aproape am ajuns. Ai răbdare.
Răbdare?
De ce aș avea răbdare?
Cineva acolo cu un tatuaj
care-i din familia ta, vrea să mă omoare.
Așa că nu. Nu, mulțumesc.
Nu voi fi deloc răbdător.
Spune-mi încotro mergem.
Aici.
Asta-i bunicul tău?
Nu, el e acolo.
Nu știu cine e asta...
Sau cine e ăla...
sau ăla...
sau ăla.
Șefule.
Știam că în cele din urmă mă veți găsi.
- Și de ce crezi asta? - Pentru că sunteți polițiști buni.
E doar o problemă de timp până puneați totul la un loc
și vă dădeați seama de mica mea problemă.
Crăpăturile?
Nu a fost ușor să țin totul la un loc.
Am încercat totul. Am încercat să beau.
Am încercat să fumez.
Am încercat chiar să mă duc la biserică.
Dar s-a înrăutățit.
Tu l-ai omorât pe Max?
Da, cred că da.
A fost accidental,
nu că asta ar conta prea mult acum.
Nu vreau să spun că regret, pentru că nu regret.
L-am urât pe om. Era răul pur.
Dar acum mi-am dat seama.
E doar o cale prin care putem opri asta.
Șefule.
Îmi pare rău, Nathan.
Nu e un răspuns simplu aici.
Adică, evident nu mă poți băga într-un far
întrucât, cu mult timp înainte voi distruge totul...
Orașul ăsta, te voi distruge pe tine
și asta-i tot ce am și tot ce am avut vreodată.
Ce încerci să ții împreună?
Haven, bineînțeles...
orașul ăsta.
Orașul ăsta se afla pe margine.
Și nu sunt sigur că-l mai pot opri.
Haide, șefule.
O să rezolvăm asta.
Te rog, lasă arma jos.
E orașul tău acum.
Îmi pare rău că am fost așa aspru cu tine, Nathan.
A trebuit să te fac puternic.
Acum ești mai puternic,
mai puternic ca mine.
Am terminat.
Nu pot fi făcut bine.
Ba da. Poți.
Tot nu înțelegi ce e în fața ta.
Audrey înțelege ce e în fața ei.
Ea nu-mi spune că totul va fi bine, nu-i așa?
Spune-i, Audrey.
Haide, spune-i.
Spune-i!
Am ținut totul la un loc
atât de mult, mult timp.
Te-am așteptat, Audrey.
Ai grijă.
Nu toată lumea e încântată că te-ai întors.
Te rog, lasă-ne să te ajutăm.
Te iubesc, fiule.
Tată.
Vă mulțumesc că ați venit.
N-am știut cum altfel să fac asta privat.
Bineînțeles.
Tot nu putem crede. Bietul Garland.
Mulțumesc că ne-ai chemat.
Știam că Garland suferea, dar nu...
A pierdut doi tați într-o zi.
Mai mult decât poate cineva să suporte.
Să mergem să vorbim cu el.
Nu, nu vrea să vorbească cu noi.
El are nevoie de ea.
Ai dreptate.
Cum putem ajuta?
Puteți strânge probele
ca să putem ascunde.
- Probele? - Se referă la Garland.
Doamne.
Da, dacă puteți strânge bucățile
ca să le putem pune în cutia asta
și să ne ajutați s-o ascundem.
Bineînțeles.
L-am cunoscut pe Garland mai mult de 60 de ani.
E ultimul lucru pe care îl putem face pentru el.
Vom începe. Tu du-te să-l vezi pe Nathan.
Mulțumesc.
Înainte ca șeful să moară,
a spus ceva despre faptul că sunt oameni
care nu m-ar vrea aici.
Aveți idee despre ce vorbea?
Nu.
Scuze...
cred că nu vom ști niciodată.
Da, bine.
Ar trebui să-i spui ce trebuie să știe
înainte să afle singură.
Nu.
Ar trebui să ne ținem departe de asta atât timp cât putem.
Să lăsăm să iasă singur la iveală.
Ești un nebun.
Da, s-ar putea să fiu nebun,
dar încă suntem în viață, nu-i așa?
Nu-mi pot imagina prin ce treci acum.
Îmi pare atât de rău, Nathan.
Știi ce nu înțeleg?
De ce l-ai lăsat să moară?
Ce tot spui?
Avea nevoie să audă că îl puteai ajuta,
aceleași cuvinte pe care le-ai spus
tuturor celorlalte persoane cu probleme cu care am avut de-a face!
Dar nu i-ai putut da asta?
Știa că nu erau răspunsuri bune.
Știa mai mult despre probleme decât oricine.
Trebuie să mă lași singur.
Te rog.
Chestia asta pe care încercam să ți-o spun,
tatăl tău o știa.
Destul.
Pleacă.
Duke, nu beau cu tine.
Haide, un pahar.
Insist.
Chiar m-ai ajutat astăzi.
Am vrut doar să-ți spun mulțumesc.
Cu plăcere.
Dar atât.
Va trebui să-ți dai seama de restul singur.
Julia...
Cineva acolo cu tatuajul ăsta
o să mă ucidă...
dacă nu cumva îl ucid eu înainte.
Asta e lumea mamei mele, nu a mea.
Nu-s nici măcar sigură că voi fi aici atât de mult.
Și de altfel...
tot nu te plac foarte mult.
Bună, Nathan.
Ce dracu faci în scaunul lui?
Îmi pare rău pentru pierderea suferită.
Nu știu ce vrei să spui.
Ba da, știi.
Tatăl tău a fost un om bun, Nathan.
Trebuie să-l înlocuiești cu unul chiar mai bun.
Nu vei fi tu acela.
Nu, dar cu prieteni buni,
cu felul corect de prieteni,
noul șef al poliției ar putea face minuni pentru orașul ăsta.
Prieteni?
Vrei să spui criminali ca Max Hansen?
Nu spune numele tatălui tău, Nathan.
Îi spuneam tatei "șeful."
Voi fi blestemat dacă am să te las să stai în locul lui.
Deja ești...
blestemat.
Lucrurile se vor schimba în Haven, Nathan.
Am de gând să le schimb.
Așa că ori pleci
și îți găsești alt loc în care să-ți trăiești viața,
sau vei suferi,
ca restul celor de teapa ta.
Audrey.
Știam că te voi găsi aici.
Sunt surprinsă că ai vrut să mă găsești.
Audrey, eu...
Nu, este... este în regulă, Nathan.
L-am găsit pe reverend
în biroul tatălui meu măsurând draperiile.
Vrea să fie șeful poliției?
Vrea să controleze pe oricine este.
Ultimul lucru de care are nevoie Haven este ca reverendul
și otrava dreptății sale să conducă lucrurile.
Nu știu ce se întâmplă.
Tata ținea lucrurile la un loc.
Asta-i treaba ta acum.
Îmi pare rău că am țipat la tine.
Nathan și mie îmi pare rău.
Tu ești persoană în care pot avea deplină încredere.
Și dacă ai să porți asta,
atunci trebuie să fim cinstiți unul cu celălalt.
Care-i problema?
- Ai simțit asta? - Da.
Te pot simți.
De când știi?
De o vreme.
N-am fost sigur ce să cred
mult timp.
Chestia aia... chestia aia care...
care încercam să ți-o spun,
cred că ar putea avea...
ar putea avea ceva de-a face cu toate astea.
Aș putea fi parte din asta.
Parte din ce?
Am aflat ceva despre Lucy
și e într-adevăr...
e într-adevăr greu de crezut.
Ea nu e mama ta?
E mult mai ciudat de-atât.
Eu sunt Lucy.
Asta-i...
Nu.
Nu spune că e imposibil,
pentru că indiferent ce e asta, este posibil.
Scuzați-mă.
Audrey Parker?
Îmi pare rău, te pot ajuta?
Tu ești Audrey Parker?
Tu cine ești?
Sunt de la FBI.
Răspunde la întrebare.
În regulă, ești aici pentru Max Hansen.
E mort.
Poliția Haven. Cine ești?
Am spus că-s de la FBI.
Ține mâinile la vedere.
Ce o să fac, o să scot încă o armă?
Mă numesc, agent special Audrey Parker.
Cine dracu ești tu?
Traducerea: BlackAmber- Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Transcript: www.addic7ed.com